відповідь:
Шановний Учаснику! Згідно п. 3 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі», тендерна документація може містити іншу інформацію, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку замовник вважає за необхідне включити до тендерної документації. Згідно п. 4 ст. 22 Закону «Про публічні закупівлі», тендерна документація не повинна містити вимог, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників, а також вимог щодо документального підтвердження інформації про відповідність вимогам тендерної документації, якщо така інформація є публічною, що оприлюднена у формі відкритих даних згідно із Законом України "Про доступ до публічної інформації" та/або міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним.
Необґрунтоване заниження цін (демпінг) - продаж товарів з штучно занижених цін. Демпінгові ціни істотно нижчі ринкових цін, а іноді навіть нижче, ніж собівартість товару. Демпінг проводиться з різними цілями. Демпінг здійснюється компаніями з розрахунку на відшкодування в майбутньому поточних збитків, коли за рахунок демпінгу буде досягнутий бажаний результат у Замовника, а потім звернення до Замовника після підписання договору про збільшення ціни товару.
1)Необґрунтоване заниження цін (демпінг) - відрізняється від "аномально низької ціни". Опис стосовно аномально низької ціни зазначений в ТД Розділ V. Оцінка тендерної пропозиції. 1. Перелік критеріїв та методика оцінки тендерної пропозиції із зазначенням питомої ваги критерію.
2)Перевезення товарів (доставка до Замовника) повинна проходити з мінімальними ризиками! Використання транспортних засобів при перевезенні вантажів регулюється низкою нормативно-правових актів, основними з яких є Закон України України «Про автомобільний транспорт», Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом, затверджені наказом Міністерства транспорту України та Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті.
3)Відповідно ч. 2 ст. 15 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" накази міністерства, видані в межах його повноважень, є обов'язковими до виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими державними адміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності та громадянами.
Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в України, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 р. № 363, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 20.02.98 р. за № 128/2568 (далі - Правила), визначають права, обов'язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та Вантажовідправників і Вантажоодержувачів - Замовників.
Пунктом 10.12 глави 10 Правил встановлено, що здача Замовником і приймання Перевізником вантажів, що перевозяться навалом, наливом або в контейнерах, передбачають визначення та запис маси вантажу в товарно-транспортній накладній.
Відповідно до вимог пункту 10.1 глави 10 Правил тарні та штучні вантажі приймаються Перевізником із зазначенням в товарно-транспортній накладній маси вантажу та кількості вантажних місць. Маса тарних і штучних вантажів визначається Замовником перед поданням їх Перевізнику та зазначається на вантажних місцях.
Також пунктом 10.17 глави 10 Правил визначено, що умови приймання вантажів для перевезення, які не передбачені цим розділом Правил, визначаються правилами перевезень окремих видів вантажів.
Інформуємо, що правила оформлення документів на перевезення вантажів викладено в главі 11 Правил.
Відповідно до вимог пункту 11.4 глави 11 Правил товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох примірників.
Пунктом 11.5 глави 11 Правил визначено, що після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.
Пунктом 11.6 глави 11 Правил передбачено, що перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий примірники, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби печаткою або штампом), передаються Перевізнику.
Також вищезазначеними Правилами визначено випадки, коли до товарно-транспортної накладної заносяться додаткові відомості, крім тих, що встановлені затвердженою формою.
Окремо слід зазначити, що для деяких видів вантажів під час їх перевезення автомобільним транспортом встановлені спеціалізовані форми товарно-транспортних накладних, затверджені відповідними наказами уповноважених органів виконавчої влади.
Тобто при перевезенні відповідно до укладеного договору вантажів, щодо яких вимоги про використання спеціалізованих форм товарно-транспортних накладних відсутні, під час оформлення товарно-транспортних накладних використовується форма, затверджена вищезазначеними Правилами, в частині наявності та заповнення всіх визначених реквізитів. У передбачених Правилами випадках товарно-транспортна накладна може бути доповнена додатковими записами.
Відповідно до ч. 1 та абз. 3 ч. 2 ст. 48 Закону автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Відповідно до Переліку під час здійснення вантажних перевезень автомобільними транспортними засобами водій поряд з іншими документами, необхідними для всіх видів перевезень, у випадку надання послуг з перевезення вантажу на договірних умовах повинен мати оформлену товарно-транспортну накладну, а у разі здійснення перевезень вантажів для власних потреб - накладну або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж.
Додатково інформуємо, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт визначена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Зокрема, абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону передбачено за надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 39 та 48 цього Закону, застосування до автомобільних перевізників адміністративно-господарських штрафів у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Враховуючи вищевикладене, замовником було прийнято рішення про встановлення додаткових вимог, що передбачені чинним законодавством України. Усі Учасники (резиденти та нерезиденти) всіх форм власності та організаційно-правових форм мають можливість взяти участь у закупівлі на рівних умовах, забезпечений вільний доступ усіх учасників до інформації про закупівлю. Дякуємо за звернення.